Tudor bácsi
A filmkészítő húszévnyi hallgatás után tér vissza nagyszülei családi házába, ahol nagybátyja szexuális bántalmazásait szenvedte el kilencéves korában. A régvárt családi összejövetel éles ellentétben áll a rendező és nagybátyja közt lefolytatott, a gyerekkor súlyos eseményeit felelevenítő, képernyőn kívüli beszélgetésével.
![](https://verzio.org/sites/default/files/styles/mc__150x200_/public/olga_lucovnicova_director_my_uncle_tudor.jpg?itok=KLmvcAzR)
Olga Lucovnicova Belgiumban élő moldovai filmkészítő. A moldovai Zene-, Színház- és Képzőművészeti Akadémián filmművészetet tanult, valamint az Erasmus Mundus és a DocNomads közös mesterprogramjában dokumentumfilm-rendező képzésén vett részt. Filmkészítőként különösen olyan filmek érdeklik, amelyek hozzájárulhatnak a társadalmi változáshoz és közös párbeszédet indíthatnak el. Filmnyelve költői elemekkel ötvözi a megfigyelő típusú filmezést, amelyben az emberi érzelmek kulcsfontossággal bírnak. Arra törekszik, hogy az őszinteségen, az empátián és az együttérzésen keresztül közelebb hozza egymáshoz az embereket.